GRAD SATISFACȚIE
NOTARE MEDIE REZULTATĂ
![](/images/printer_off_32.png)
Daca insulele grecesti, indiferent de pozitia lor geografica, de grupul caruia ii sunt arondate, de particularitatile care le individualizeaza, au ceva in comun, acela este ca intr-o singura zi, de dimineata pana seara, poti pleca de la nivelul marii pana in creierii muntilor si sa te si intorci, iar asta imi place la nebunie.
In a doua zi a sejurului ne-am stabilit doua obiective pe care noi le-am considerat „must see” inca din tara: Muntele Pantokrator pe care se afla manastirea cu acelasi nume si Sidari – Canal d'Amour.
Dupa micul dejun ne-am urcat in masina nu inainte de a o ruga frumos sa nu ne mai faca figuri si sa se comporte civilizat, in conformitate cu scopurile pentru care a fost a fost creata.
Traseul prestabilit a fost Benitses-Kerkyra-Gouvia-Dassia-Spartilas-Pantokrator si il recomand celor care pornesc din sudul insulei
Bineinteles ca socoteala de la hotel nu s-a potrivit cu cea de pe traseu. Pana in Kerkyra am mers fara peripetii, dupa aeroport ne-am incadrat la semafor pe banda de „la stanga” si dupa ce am scapat de aglomeratia din oras si am iesit la drum intins cu 4 benzi si limita de viteza de 70 km/h am vrut sa vedem de ce in stare mititica noastra. Cand am vrut sa vad, macar pentru cateva secunde, daca merge si treapta a 5 a de viteza, a trecut ca gandul pe langa noi indicatorul care ne spunea ca Gouvia e la dreapta. Ca o paranteza, cei care au fost stiu, cei care n-au fost inca afla acum, grecii au talentul de a pune indicatoarele „in buza” si daca le-ai ratat e mai greu sa faci cale intoarsa. Pe noi ne-au impiedicat sa facem stanga-imprejur leandrii si tarusii de plastic care delimitau cele doua sensuri si ne-am trezit pe drumul spre Sidari. Acum, sa renuntam la manastire si sa ne continuam drumul spre Canal d'Amour, nu prea ne convenea, iar sa facem muntele la intoarcere nici atat, ca nu stiam cat ne intindem la plaja, la baie si ne era teama ca ne prinde noaptea pe drum. Am oprit la o benzinarie ca mititica cerea alimentata si am intrebat acolo cum putem ajunge. In timp ce grecul de la benzinarie dadea din maini sa ne explice cum intoarcem, unde facem la stanga s. a. m. d. (engleza lui fiind la fel de deficitara ca si greaca mea) vin doi copii, nu cred ca aveau mai mult de 12 ani, calare pe un scuter si dupa ce se prind ce vrem pronunta formula magica: tineti dupa noi. Am mers lejer in urma lor pana a inceput urcusul si motorul a inceput sa protesteze. Am renuntat din mers la AC, desi afara erau in jur de 40 de grade si ne rugam sa nu fiarba apa in radiator. La iesirea dintr-un „ac de par” drumul intra in sat si pe o portiune de vreo 50 de metri avea o singura banda pentru ambele sensuri. Din sens invers venea un camion intre ale carui oglinzi laterale si casele de pe marginea strazii nu cred ca ramasesera mai mult de 3 centimetri. Dupa ce cu mare chin urcasem panta a trebuit sa dau inapoi sa treaca masotodontul. Noroc ca n-a mai durat mult si am ajuns aproape de manastire la punctul de belvedere unde am parcat (nu cautati locuri la umbra ca nu exista) si pana sus am mers la pas.
Chiar in poarta manastirii este o antena imensa de telefonie mobila, care cam strica peisajul, dar serveste ca punct de reper de la poalele muntelui.
Biserica e mica, insa curtea este imensa si, daca nu este ceata, ofera o panorama de 360 de grade atat spre coasta albaneza cat si spre cea italiana. Desi spatiul este mai mult decat generos, preotul nu vine decat duminica si la marile sarbatori, iar in toata manastirea este un singur calugar, un roman din Galati. Nu eram singurii turisti romani care batusera atata drum in anul acela, dar si-a facut timp sa stea de vorba cu noi. Am stat cu el la povesti vreo trei ore.
Ne-a spus ca nu-i place asa de mult in Grecia (o fi fost si din cauza ca era singur cuc pe acolo) si ca de mult isi doreste sa ajunga intr-o manastire din Rusia dar nu reuseste. Spunea el ca acolo religia si ortodoxia au ramas pure, neatinse de spiritul comercial pe care l-a vazut in Grecia. Si monstruozitatea aceea de antena ii statea pe suflet si spunea ca are senzatia ca din cauza ei are tot mai des dureri de cap si stari de rau general. N-am avut argumente sa-l contrazic si l-am crezut pe cuvant. Tot el ne-a povestit despre „satul fantoma” sau „satul parasit” Paleia Perithia pe care autoritatile incearca sa-l repopuleze si care ar fi intrat in zona de interes cultural a Uniunii Europene.
Desi nu are maretia Meteorelor, manastirea de pe Muntele Pantokrator are farmecul ei si oricat de greu ar fi fost drumul pana acolo, am simtit ca am ajuns intr-un loc in care timpul s-a oprit si ca nu mai este nimeni intre mine si Dumnezeu.
Trimis de almona in 17.03.10 15:07:41
12 ecouri scrise, până acum, la acest articol
NOTĂ: Părerile și recomandările din articol aparțin integral autorului (almona); în lipsa unor alte precizări explicite, ele nu pot fi considerate recomandări sau contrarecomandări din partea site-ului AmFostAcolo.ro („AFA”) sau ale administratorilor.
ECOURI la acest articol
12 ecouri scrise, până acum, la acest articol
Almona, cu randurile tale despre Corfu si ale sale cai minunate, mi-ai deschis cutia amintirilor de acolo.
Imi pare rau ca eu n-am ajuns la Pantokrator, dar este un motiv in plus sa mai fac o vizita pe insula, macar pt. acest lucru, nu? !
Si puncte si de la mine.
De fiecare data cand scrie cineva ceva despre Corfu tresar, si ma uit la AMR-ul meu.
Spune-mi te rog daca ai mers in Corfu, se duce ceva la manastire sau se dau bani?
Si cam cat ai de mers pe jos de unde lasi masina?
Noi vom sta in Kaminaki si chiar daca nu reusesc sa vizitez tot, macar la manastire tot merg, mai ales ca mergem cu masina personala si va fi mai usor.
Sanziana, am fost in Corfu si am vizitat cam tot ce e de vizitat acolo.
Ca in toata Grecia de altfel, la ei nu este obligatoriu sa duci ceva si nici sa dai bani. Exista o cutie pentru donatii, in care fiecare pune cat poate si un lucru deosebit... lumanarile nu se platesc. Exista cutii cu lumanari de unde fiecare ia cat crede (cu bun simt) si le aprinde.
Cand pleci in Corfu?
Noi plecam pe 18 iunie, cazarea incepe de pe 20 dar as vrea sa dorm o noapte la Meteore sau in apropiere.
Era ideal sa mergem la intoarcere, dar vrem si Athena si nu ne ramanea timp.
Sanziana,
Asa cum ti-a spus si Diaura, acolo nu este "taxa", fiecare cat il lasa sufletul si punga. Ii poti lasa calugarului un acatist si contributia o pui in cutie. Si ai sa vezi ca nu pleci cu mana goala, vei primi o iconita pentru masina sau una mai maricica.
Masina poti s-o parchezi chiar in poarta manastirii. Noi am lasat-o jos, sa zic la 2 minute de mers, pentru ca nu stiam cat mai face fata motorul sa nu fiarba si locul de intors este destul de stramt.
O sa pun o poza facuta de la baza ca sa te poti orienta.
Ileana, nu trebuie sa-ti para rau.
Si mie mi-au ramas in Corfu o multime de locuri nevazute. Dar daca nu ai timp sau bani sa faci un sejur mai lung de 7 nopti, e practic imposibil sa vezi tot ce ti-ai propus, tot ce s-ar putea vedea este chiar o utopie. Asta daca vrei sa si savurezi. Daca nu, bifezi si gata.
Dar daca vrei sa faci si plaja si baie, sa faci si o croaziera, iti dai seama ca timpul trece foarte repede. Si daca le faci pe toate "la foc automat" cand te intorci chiar ai nevoie de "spor pentru refacere dupa concediul de odihna"
Daca mie mi-ar fi spus cineva ca voi sta 3 ore la povesti cu calugarul de la Pantokrator si 4 ore in Palatul Achillion, i-as fi spus sa se trateze. Dar asa este. Te fura peisajul si nu stii cand a trecut vacanta.
almona, ai inchiriat o masina acolo, de aveai atatea emotii cu ea?
Maria Smeu
Da, am inchiriat una de acolo. Si daca ai citit review-ul meu anterior despre Golful Marathias-Agia Varvara, pe acesta as fi putut sa-l intitulez "Ce fite a mai facut masina noastra - episodul al doilea".
E drept ca nici nu aveam experienta de condus la munte eu fiind ceea ce se numeste in termeni mai putin magulitori "sofer de oras". Imi amintesc ca cel de la care am inchiriat masina m-a facut praf cu o remarca. Cand i-am spus ca nu mi se pare firesc sa merg o bucata buna de drum cu viteza 1 la 2000 de ture si fara AC sa nu moara motorul (am incercat de 2 ori sa dau viteza a doua si s-a oprit) mi-a spus ca masina e foarte buna, dar nu stiu eu sa conduc la munte, pe curbe stranse. Si era foarte nedumerit pt ca el era convins ca la Bucuresti sunt munti inalti precum Olimpul (2900 m). L-am intrebat daca a fost vreodata in Romania sa vada Bucurestii. Mi-a spus ca nu, dar el asa s-a gandit ca 80% din cei care venisera din Bucuresti in vacanta, venisera cu masini 4x4.
@almona, foarte frumoase aceste randuri, iar povestea calugarului este trista si in mod cert, foarte reala. Poate pana voi ajunge eu in Corfu, el va reusi sa se regaseasca in alt loc. Oricum, impresiile tale raman foarte utile, felicitari pentru review!
Mutat, la reorganizare, în rubrica «'Opționale': Muntele Pantokrator» (nou-creată, între timp, pe sait)
- Folosiți rubrica de mai jos (SCRIE ECOU) pentru a solicita informații suplimentare sau pentru a discuta cele postate de autorul review-ului de mai sus
- Dacă ați fost acolo și doriți să ne povestiți experiența dvs, folosiți mai bine butonul de mai jos ADAUGĂ IMPRESII NOI
- Dacă doriți să adresați o întrebare tuturor celor care au scris impresii din această destinație:
in loc de a scrie un (același) Ecou în "n" rubrici, mai bine inițiati o
ÎNTREBARE NOUĂ
(întrebarea va fi trimisă *automat* tuturor celor care au scris impresii din această destinație)
- Jul.2011 Pe varful Pantokrator, acolo unde culoarea marii face concurenta cu albastru cerului de vara — scris în 04.11.11 de georgiana din SANNICOLAU MARE - RECOMANDĂ
- Jun.2010 Pantokrator - scari catre cer — scris în 23.07.10 de Sanziana din BUCUREșTI - RECOMANDĂ
- Sep.2009 Pantokrator – acoperisul Insulei Corfu — scris în 12.06.10 de corinka din CLUJ-NAPOCA - RECOMANDĂ